Иван Бунин
Затишие

Превод от руски: Кирил Кадийски, 2003

chitanka.info

След дните мрачни със среднощна самота

настават светли дни — за сетно сбогом време;

над тихите поля денят спокойно дреме

и дивни размисли навява вечерта.

Степта мълчи — ни звук, ни някакво движение.

Прозрачен, въздухът трепти пред моя взор:

жълтеещият лес от слънце нажежен е,

пламти — златист пожар в бездънния простор.

Брезовите листа — безшумни пеперуди,

сред паяжините оплетени — блестят

и лекият ветрец ги сепва и ги буди

и в сухата трева безпомощно валят.

В пустинното небе, високо над земята

се носят облаци — воал от светлина.

И всичко светло е, с мълчание обвято,

в душата и край теб — покой и тишина.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.